23.976 Ro sync © 18.10.2019
Stephen King - Virus mortal Partea a II-a - Visele
Te iubesc, tată.
Frannie te iubește.
Fran ?
Domnule Goldsmith ? Bună.
Sunt aici Harold. Intră.
Aici.
Este tata.
O să-l îngrop în grădină.
Este locul lui favorit. Cred că se va putea odihni acolo.
Chiar cred.
De aia sunt obosită. Poți să mă ajuți ?
Sigur.
Poftim. E puțin cald dar nu e prea rău.
Mulțumesc. Îmi place limonada caldă.
Harold, e așa ciudat.
Nici nu seamănă cu locul în care am copilărit.
Parcă e pe altă planetă.
Da, știu ce vrei să spui.
Am urât întotdeauna locul ăsta.
Tot ce am vrut a fost să plec de-aici.
Toți băieții care obișnuiau să-mi tragă chiloții peste cap în sala de sport...
toate fetele care râdeau când treceam...
toți s-au dus.
Și îi vreau înapoi.
Nebunie.
Pentru două persoane din același loc...
doi oameni care se cunosc...
amândoi imuni la ceva atât de mare :
Este ca și cum ai câștiga la loteria Megabucks.
- Trebuie să însemne ceva. - Trebuie să mai fie și alți oameni.
Trebuie doar să ne gândim cum să-i găsim, nu crezi ?
- Trebuie să mergem la Stovington. - Unde ?
Stovington, Vermont.
Este acolo un centru de comunicare a dezastrelor, care ține de guvern.
Dacă e cineva în viață și încearcă să găsească un leac pentru gripă,
acolo ar trebui să fie.
- Imuni și ei. - Harold, ești un geniu.
E o idee bună.
Sigur, Stovington ar putea fi și el părăsit.
Drumurile sunt blocate.
- Poți să mergi pe motocicletă ? - Da. Jess m-a învățat.
Da, el e prietenul tău.
Nu mai e.
Crezi că poate...
poate aș putea... Harold, întotdeauna vom fi prieteni.
- Oh, am uitat. - Ce ?
E surpriză. Așteaptă aici.
Am găsit-o în garaj când căutam tabloul.
Funcționează cu baterii. Mă gândesc că poate mă înveselește puțin.
Pe amândoi.
Ok, ce vrei să asculți ?
Alo ?
E cineva pe-aici ?
Dii, băiete.
Alo ?
Este cineva acolo ?
E cineva, undeva ?
Aici !
Unde ?
Continuă să strigi.
Nu cred că o să am nevoie de el.
- Nu vrei să mă împuști nu ? - Ești periculos ?
Nu știu. Nu, nu sunt.
Pot să miros parfumul.
Și eu mă bucur să te găsesc.
Cu excepția păsărilor putem fi singurele ființe vii din zona aceasta.
Nu crezi...
că sunt o grămadă de oameni periculoși acolo.
Unii din ei sunt sănătoși ca noi.
Deci arma mea nu e o idee proastă ?
Nu.
Știi ceva ?
L-am văzut pe tipul ăsta înainte...
în Times Square, înainte să se ducă naibii totul.
Urlând despre monștri.
Cum spunea, ei vin.
A avut dreptate.
- Cum îl vrei ? - Perpelește-l puțin.
Știi, mă bucur că ai spus asta.
- Da-da. - Mulțumesc.
Asta abia respiră.
Cred că mi-am pierdut pofta de mâncare.
- Trebuie să plecăm. - Pardon ?
Trebuie să ieșim din oraș.
Nu e numai pericolul să fim împușcați.
Ai idee cum va mirosi în două săptămâni ?
Cinci milioane de oameni în soarele de iulie.
Ce e asta ?
Vitamina C.
Da, îmi pare rău. Nu e treaba mea.
Accept scuzele.
Pentru că eu cred că ești ok.
Chiar vrei să vin cu tine, Larry ?
Da. Sigur.
Bine.
Când ?
Aș spune cât mai repede posibil.
Unde ?
Înspre vest. Spre Nebraska.
Este un oraș numit Hemingford Home.
Nebraska ? De ce Nebraska ?
Am avut un vis despre el.
O bătrână de culoare care se numește mama Abigail.
Orașul există. Am verificat pe hartă.
Vrei să spui că ai viziuni cu o bătrână de culoare ?
Tu nu ai avut asemenea vise ?
No, nu visez. Niciodată.
Așteaptă. Nadine.
Ar trebui să ieșim din acest cimitir.
Cum iubesc, să iubesc pe Nadine.
Hei, mă poate auzi cineva ?
Lasă-mă să ies !
Lasă-mă să ies de-aici !
Trebuie.
O să fac foamea.
O să mor de foame.
Înfometare.
Să fie pregătit.
Stoc de urgență.
Cineva !
Vine bomba !
Hei, Trash ! Dacă bătrâna doamnă Semple spune că i-ai ars pensiunea ?
Cine-i acolo ? Oamenii care se joacă cu focul fac pipi în pat.
Te închid la nebuni în Terre Haute, Trash.
Te închid la nebuni și-ți dau câteva mii de pastile, tratament de șoc.
Taci din gură !
Stai departe de mine !
Hei, Trash, de ce ai ars școala ?
Nu-i nimeni, Trash.
Sunt toți morți. Nu-ți mai pot face rău.
Nu-mi pot face rău ?
- Nu te mai pot tachina. - Nu mă pot tachina.
Nu mai pot.
Îți dăruiesc viața mea.
Așa.
Pleacă, Trash. Fugi. Acum !
Îți dau viața mea !
Omule Canistră.
Ce ?
Unde ești ?
Peste tot.
O să te așez în fruntea consiliului meu, Trash...
și o să te pun să dai foc.
Îți dau viața mea.
Ai dreptate, Doamne.
Acele prune și-au făcut treaba.
Dar mie nu mi-au plăcut.
"Odată în fiecare generație..."
"molima va coborî asupra lor."
Așa scrie în Carte.
Se pare că acum ai mers prea departe...
șobolani în lanul de porumb, Doamne.
Și șobolanii sunt ai lui, nu ?
Welladay.
Simt cum vin spre mine.
Alții se duc spre el...
nu ?
Te aud, Doamne și sunt pe cale să fac ce-mi ceri.
Dar nu prea-mi place.
106 ani. Sunt destul de mulți ani...
să conducă copiii lui Israel afară din Egipt.
Sau copiii din America în Colorado.
Doctorul a spus să las cafeaua.
Dar beau doar una pe zi.
Două pe zi.
În plus el e mort și eu sunt vie.
Fac ce spui, Doamne. Nu fac mereu asta ?
Dar chiar și fiul tău se ruga...
să-i fie luată cupa aceea de la buze și eu mă rog pentru același lucru.
Probabil o să primesc același răspuns.
Îl am pe Dumnezeu să mă apere !
Nu mă sperie cei ca tine !
Cred că minți, bătrâno.
Get thee hence, low spirit !
Alungă-i dacă vin, mamă.
Ascultă-mi sfatul. Alungă-i.
Sângele tău stă în pumnii mei, mamă.
Dragă Doamne, ia această viziune diavolească din fața mea.
Dacă este voința ta, să-i aduci pe toți, Doamne...
ar fi bine să-i aduci înainte să-mi pierd curajul.
Amin.
- E cineva acasă ? - Ajută-mă !
Sunt aici, jos !
Te rog, ajută-mă !
Pari cam înfometat, iepuraș.
Puteți să mă lăsați să ies, domnule ? Fac tot ce vreți.
Amărâtule.
Arăți ca naiba.
- Spune-mi ceva, Lloyd. - De unde-mi știi numele ?
Bănuiesc că e noroc.
Cum ai supraviețuit atât ?
Am economisit niște mâncare. Așa am reușit.
Br'er de șobolan. Ce gust are ?
Poke ar trebui să fie aici, nu eu. A fost ideea lui Poke.
Și tu ești blocat aici cu un șobolan tartar. Ghinion.
Cel mai mare ghinion pe care l-am văzut.
Dar poate fi schimbat, Lloyd.
Uite.
Doamne.
Stai puțin fiule. N-ai văzut nimic, încă.
Nu e rău, nu ?
Nu m-am prezentat, nu ?
Încântat de cunoștință, Lloyd. Sper să-mi ghicești numele.
Nimic. Doar o referire clasică.
Acum numele meu este Flagg. Randall Flagg.
Înainte să deschid ușa celulei...
și să te scot la câțiva hamburgeri...
cred că ar trebui să avem o mică înțelegere.
Vreau să te fac maistru, Lloyd.
Am să las cheile împărăției în mâinile tale. Te aleg.
Ai înțeles asta ? Te aleg.
A făcut cineva asta pentru tine în toată viața ta mizerabilă ?
Nici măcar Poke.
Noi am petrecut puțin timp împreună.
După asta am ajuns aici.
"Am ajuns aici."
E un fel de a o spune.
Vrei să ieși să le arăți tu celor care te-au lăsat să mori aici ca...
Ei bine, ca el ?
- Poți să pariezi pe asta. - Sigur că vrei.
Simt că ești special.
Nu chiar un copil strălucit...
dar tu ești primul.
Chiar mă gândesc să te pun șeful lui Trashcan Man.
- Cine ? - Nu contează.
Am nevoie de tine.
Fără lovituri pe la spate, sau dormind în post.
Doar noi doi, Lloyd. Câștigăm sau pierdem împreună.
Tu-mi promiți, eu îți dau cheia.
Promit.
Ești liber, Lloyd. Hai afară.
Este a mea ?
- Mâncăm niște hamburger, omule ? - Mâncăm, sigur, da.
Sunt multe de făcut. Trebuie să ne mișcăm repede.
- Dar putem, nu, Lloyd ? - Da. Sigur.
Noi doi, soldat. Noi doi !
Larry, nu pot să o fac.
Ba sigur că poți.
- Voi fi lângă tine. - Nu. Nu înțelegi.
Nu o pot face. Negru, locuri strâmte. Nu o pot face. O să înnebunesc.
- Minunat. - Îmi pare rău.
Asta-i minunat, Nadine.
De ce nu mi-ai spus asta înainte să o luăm pe 60...
pe George Washington Bridge mă depășește.
Pentru că am crezut că o să pot.
De ce eu ?
Și ai luat multe din astea până acum.
- Dă-mi înapoi. - Nu, doamnă.
Nu o să stau aici în mijlocul a 5 milioane de morți...
și să te văd pe tine cum te omori.
Nu !
Du-te naibii.
- Unde pleci ? - Pe podul George Washington.
Singură.
N-am nevoie de figuri domnișoară. Chiar n-am nevoie.
Te simți bine violată și omorâtă pe Seventh Avenue, scumpete.
Vino înapoi. E nebunie asta.
Îmi pare rău, ok ?
Dacă e să fie podul, foarte bine. Măcar nu merge singură.
La naiba cu tine.
Intru acum în tunel !
Nu te uita la ei, prostule.
Larry.
Cine-i acolo ?
Identifică-te !
Mai bine ai începe să vorbești înainte să încep să trag !
Larry, te rog nu mai trage !
Nadine, stai unde ești, mă auzi ?
Ești rănită ? Te-am împușcat ?
Nu, dar am simțit vântul...
Unul a trecut atât de aproape că am simțit vântul...
și așchii de țiglă pe față. Cred că m-au tăiat...
Doamne, îmi pare foarte rău.
- Sunt bine. - Îmi pare rău.
Mai ești supărat din cauza pastilelor ?
- Nu. - Pentru că nu mai iau pastile, Larry.
Bine.
Oh, Doamne.
Îți spun...
Jersey nu a mirosit niciodată așa bine.
Nu cred să cânți bine.
Ușurel.
Stai liniștit, sunt cuminte.
Sper.
Asta e pentru apărare, când sunt pe drum.
Bine, sigur.
- Glen Bateman la dispoziția ta. - Stu Redman. Originar din estul Texasului.
Kojak, salută-l pe Stu Redman.
Este un câine mizerabil.
Nu fi așa aspru cu el.
Este primul câine pe care îl văd în...
din a III-a săptămână din iunie.
Da. Super-gripa a luat cei mai mulți din câini împreună cu stăpânii lor idioți.
Foarte nedrept.
Poate nu e o idee rea să pictezi cu ochelarii la ochi.
Nu când pictezi ca mine.
Nu pot face asta, Larry. Eu doar... Nu acum.
Poți. Sigur poți. Poți orice.
Nu, nu pot.
Te vreau.
- Știu dar... - Tu mă vrei ?
Știu că da.
Deci care-i problema ?
Eu doar...
am nevoie de mai mult timp.
Sunt visele ?
- Ți-am spus, nu visez. - Haide, Nadine.
Am aceleași vise.
Nu știu nimic de asta. Eu doar...
Am nevoie de mai mult timp.
Da, sigur.
Timp am.
Mulțumesc.
Oamenii din părțile astea îmi zic mama Abigail.
Tu vei veni de departe să mă vezi nu, Larry ?
Da.
Hemingford Home...
sau Boulder.
Un loc sau altul.
Așa de frig.
Nu, el e fierbinte. Nu tu.
Dar eu sunt cel căruia îi aparții, Nadine.
- Tu ești cea promisă. - De ce eu ?
Cine a promis ?
Asta nu contează.
Nadine. Iubito.
Atâta timp cât îți ascunzi mintea de bătrână, o să fii bine.
- Când vei veni la mine, o să ne căsătorim. - Căsătorim.
Dar vreau să-l părăsești pe cel cu care călătorești. În noaptea asta.
Mă descurc cu Larry. Este doar un copil.
Părăsește-l.
Larry, când vei citi asta, eu voi fi plecată.
Dacă rămân o să sfârșim făcând dragoste și nu-mi permit asta.
Am motivele mele. Mulțumesc că mi-ai fost alături.
O să ne revedem. Cu multă dragoste, Nadine.
Ai avut dreptate despre vise.
Hei, domnule atenție !
Sf. G, domnule, ai luat o căzătură.
Nu ? Pe legea mea.
Îmi pare rău că te-am speriat dar și tu m-ai speriat.
Ești prima persoană pe care o văd, de-o veșnicie.
Eu am făcut asta, domnule. Îți place ?
Da.
Le-am luat din vitrina Landon's de pe autostrada Okie City.
Am făcut câteva aranjamente pe Main Street.
Este foarte trist de când au plecat toți.
Îți plac ?
Mulțumesc. Decorațiunile sunt un hobby pentru mine.
LUNA. Așa se scrie "hobby."
Vrei să merg la farmacie să iau plasture ?
Putem să luăm dacă vrem. Toată lumea a plecat deci nu e ca și cum ai fura.
Nu vorbești mult, nu ?
Îmi pare rău, domnule nu știu să citesc.
Doar puține cuvinte.
Am mers la școală. Am făcut 3 clase dar nu am mai făcut față.
Puteam citi Curious George când am plecat, dar de atunci am uitat.
Îmi pare rău domnule, dar nu te înțeleg.
Tata mereu spunea că sunt puțin cam încet.
E o glumă.
Tata mereu glumea dar...
Am înțeles, domnule !
Sunteți ca bătrânul argat Albion Packalotte.
Tom Cullen știe ce înseamnă.
LUNA. Așa se scrie "surd și mut" !
Când vin înapoi oamenii, domnule ?
Știu unde au plecat, legi, da.
Au plecat în Kansas City.
Vorbeau mereu că e un oraș plictisitor...
de când s-a închis patinoarul.
E doar un teatru pe Route 61.
Toate spectacolele lor sunt catalogate "X".
LUNA. Așa se scrie "X".
Deci au plecat toți în Kansas City.
Mai puțin mama. Ea a făcut gripă și a murit.
Am îngropat-o singur în cimitir.
Deci ea nu a plecat în Kansas City cu restul oamenilor.
Ea e în Rai acum. Mănâncă Pâinea Vieții cu Iisus.
Domnule, dacă mergi în Kansas City pot veni cu tine ?
N-am fost niciodată...
și nu mai vreau să rămân aici.
E nelocuit și noaptea e înfricoșător.
Să conduc mașina ? Tom Cullen ?
Nu.
Bănuiesc că nici tu nu conduci.
Am adus ceva pentru dumneavoastră, doamnă.
Domnule, frumoasă bicicletă. Pentru ce e ?
Vrei să vin cu tine ? În Kansas City ?
Să văd bătrâna doamnă ?
Corect. Trăiește într-o casă mică, în lanul de porumb.
Cântă la chitară, la poartă.
Nu m-ar deranja să mergem s-o vizităm dar nu și la celălalt nu ?
Acela care se transformă într-o cioară și zboară ?
Poartă cizme și blugi...
și o haină cu butoni speciali.
Nasturi în față.
Arată ca un om, dar nu cred că este un om.
Nici nu o să ne apropiem de el, nu domnule ?
Bine atunci. Sunt gata.
Da. LUNA. Așa se scrie "gata"
LUNA. Așa se scrie "Nebraska" !
E timpul să plecăm, Stuart.
Vino să mă vezi.
Cine ești ?
- Cine ești cu adevărat ? - Ultima ta șansă.
Dacă nu mă prinzi în Hemingford Home...
O să plecăm în Colorado. Cred că știi unde.
Boulder. Dar...
șobolanii sunt aici.
Stai departe de ea, East Texas. Stai departe de ea sau o să muriți toți.
Molima !
Vino să mă vezi. Tu și prietenii tăi.
La naiba cu visele, o să mă înnebunească dacă nu fac ceva în privința asta.
Deci o să merg în Nebraska. O să aflu ce se întâmplă.
- Vrei să vin cu tine ? - De ce nu ?
Presupunând că o să găsim o motocicletă cu ataș.
Nu-l părăsesc pe Kojak.
Nu ești prea entuziasmat.
Când nu dorm, sunt țâfnos.
Vise urâte ?
Numele tipului din deșert este Flagg.
Și cred că-i crucifică pe toți care-i stau în cale.
Să spunem că mergem în Nebraska la bătrâna doamnă.
"Oamenii din părțile astea îmi spun mama Abigail."
"Am 106 ani și încă îmi pregătesc singură pâinea."
Da, ea e.
Să spunem că e reală. După care ?
Evident e un magnet.
Deci presupun că o să construim totul, din nou...
folosind-o pe ea ca îndrumător.
Ai auzit ?
Ce faceți ?
Eu sunt Stu Redman. El este Glen Bateman.
Și furiosul de acolo este Kojak.
Fran Goldsmith.
- Suntem bucuroși să vă vedem. - Și noi.
- Nu-i așa, Harold ? - Nu știu.
Presupunem că sunt ok...
doar pentru că știu să strângă mâna ?
Fără intenții urâte, domnule...
Lauder. Harold Lauder.
Harold, nu cred că mai merg să fac bătături de amuzament.
Unde vă duceți ?
- Nebraska. - Stovington, Vermont.
Ce ? Ce s-a întâmplat ?
Să mergeți la Stovington este o pierdere de vreme.
Nu cred că ești în măsură să dai sfaturi.
A fost acolo. Și știe. Au încercat să-l ucidă.
- Serios ? - Da.
Uite...
Glen și cu mine suntem aproape gata să plecăm înspre Nebraska.
Noi am avut același vis...
Visele sunt o aberație.
Poate. Dar noi mergem în direcția aceea.
- De ce nu mergem împreună ? - Ok.
- Nu. - Harold.
Nu-mi place cum arată.
Asta în particular.
Pot vorbi cu tine o secundă ? Haide.
O să vorbesc fără ocolișuri, bine ? Între noi.
Nu vreau să te exclud.
Este ultimul lucru din lume pe care îl vreau.
Relaxează-te. Ultimul lucru din lume.
Poftim.
- Ok. - Nu mulțumesc.
Sigur ?
Nu e rea. Rece.
Savureaz-o.
Presimt că o să ducem lipsă de bere rece, în vara asta.
- Totuși aș dori să verific Stovington. - Harold, de ce ?
Să spunem că sunt din Missouri.
Și nu iau întotdeauna de bun ce spun alții.
Bine.
Dar acolo nu e nimicw care să merite văzut.
Ești încă din Missouri ?
Ai avut dreptate. Nu trebuia să mănânc acele mere.
Unde pleci ?
Fii fără grijă, nu plec nicăieri. Nu sunt sigur pe picioare.
Doamne. Ești real ?
Ești real, spune ceva.
Ești surdo-mut ?
Apare cineva în sfârșit în oraș...
și este surdo-mut.
Bună. Mă cheamă Julie Lawry.
Poți să-mi spui numele tău, nu ?
Săracul de tine.
Îl doare pe copil burtica ?
Nu e un măgar ?
"Sunt Nick Andros. Prietenul meu e Tom Cullen și este ușor retardat"
Un retardat și un surdo-mut. Exact cum îmi place.
Ce ?
Toți surdo-muții au arme așa mari ?
Au ?
Bau !
Ce ?
Nu. Ține-mă.
Trebuie să mă ții.
Am fost singură.
Nu, nu. Ce-i asta ?
Este doar un retardat.
Nu simte lucrurile ca mine și ca tine.
Poate stai.
Stai ?
Ieși afară.
Mut stupid.
Au fost atâtea mere.
Nu vreau. Nu, domnule. Ce-i asta ?
Ce faci, plăcintuță ?
Am auzit că nu te simți prea bine.
Te cheamă Tom, nu ?
Tom Cullen.
- LUNA. Așa se scrie "Tom Cullen." - Da.
Nu vreau medicamente, domnule.
Așa-i. Știi ce am aflat despre asta ? Este otrăvită.
Nu, domnule. Tom Cullen nu bea otravă. Tata spunea, "Niciodată."
Tata spunea că dacă omor șobolanii în hambar, mă omori și pe mine.
Te rog nu mă obliga să beau, domnule. Te rog.
Tatăl lui spunea, "N-o face." Nu-l obliga.
Am șoarecele puternic aici, cu buze roz...
și un măgăruș bătrân acolo, plângând ca un copil.
Mut bastard și ciudat !
Da, corect. Nu îndrăzni.
Te rog. Fără luptă.
Mă simt mai bine acum. Pot merge acum, vezi ?
Bine. O să citesc împuțita hârtie.
A fost doar o glumă, mutulică. Doar o glumă.
O glumă, prostule. A fost o glumă !
O să ți-o trag. Ție și prietenului tău retardat.
O să vă pară rău !
Scuze, domnule. Plâng ca un copil.
Dar ea m-a speriat.
Și pe tine ?
Da !
Să plecăm de-aici până nu se întoarce.
Trage în noi ! Haide domnule, trebuie să plecăm de-aici !
Haide ! Vreau să vă văd fugind !
Dacă vă mai văd, vă omor !
Cald, da.
Ce este ?
D-le, trebuie să plecăm. Trebuie să ne ascundem ! Dacă este... poate fi ea !
Ea e în spate. Tom știe asta...
dar dacă asta e ca ea ?
Poate fi ca ea ? Drăguț ca noi ?
Sunt bucuros să vă văd, băieți.
Băieți, mergeți în Nebraska ?
Prietenul meu nu poate vorbi. Este surdo-mut. Dar e deștept.
Pariez că este. Are privirea aceea, nu ?
Mă cheamă Ralph Brentner.
Eu sunt Tom Cullen.
LUNA. Așa se scrie "Tom Cullen."
Nu știu cum îl cheamă pentru că nu știu să citesc. Sigur aș vrea, da.
Prietenul tău se numește Nick Andros.
LUNA. Presupun că se scrie "Nick."
Nick Andros. Ce mai faci ?
Băieți, de ce nu urcați ?
Mai avem câteva mile de mers până se întunecă.
Mulțumesc Doamne !
Sunt foarte bucuroasă. Sunt foarte bucuroasă să mai întâlnesc pe cineva.
Nu, Joe ?
- Sunt foarte bucuroasă că te-am întâlnit. - Și eu. Crede-mă.
Ce mai faci, fiule ?
Joe !
Lasă-l jos.
Drăguț copil. E turbat ?
Îmi pare rău. Este traumatizat.
Nu suntem toți ?
Presupun că da.
Eu sunt Lucy Swann.
Copilul...
L-am găsit într-un magazin, în Iowa City.
Se plimba pe-acolo și mânca dulciuri.
Acolo era aproape sălbatic.
L-ai luat cu tine, oricum.
Ar fi murit singur.
Și ce crezi că se întâmplă aici ? Adică, crezi că a fost de la fulger, sau...
A început pe înserate.
A fost o serie de explozii în partea de vest a orașului...
unde sunt rezervoarele.
Apoi târziu, în acea noapte a fost vânt...
și până dimineața orașul nu mai era.
Aș spune că a fost provocat.
Crezi că cineva a ars deliberat Des Moines ?
Da.
Cine vrea să dea foc unui oraș întreg, pentru Dumnezeu ?
Cibola.
Îți dau viața mea.
Am să te pun șef în consiliul meu și am să te trimit să dai foc.
Cibola.
Orașul promis.
Mulțumesc, Stăpâne. Nu am vărsat-o pe podea.
Acum, Stăpâne, nu am strâns porumbul încă.
Poate că oamenii pe care îi trimiți mă vor ajuta cu asta.
Mulțumesc, Stăpâne, că i-ai adus la mine.
Bună, mamă.
Ralph Brentner. Sunt încântat să te întâlnesc.
Nu am greșit drumul. Nick a știut să ajungă.
Bună, Nick.
Sunt bucuroasă să te văd.
Binecuvântare.
Ai reușit, Nick. I-ai adus.
Ești primul dintre mulți.
Sunteți toți bineveniți.
Timpul e scurt, dar avem cât să mâncăm și să ne cunoaștem mai bine.
- Bunico ? - Da, dulceață ?
Ești cea mai bătrână femeie din lume ?
Gina. Nu ești politicoasă.
Poate, scumpo. Poate.
A fost o masă excelentă.
Nu a fost rea.
Păsările au fost puțin cam tari.
"Dar e foarte bun când ai dus lipsă"...
mama mea spunea asta.
Am pregătit un pătuț pentru cel mic în camera din spate.
- Femeia, cum o cheamă, Ralph ? - Susan. Susan Stern.
Un nume frumușel. Poate dormi cu copilul.
Cum ai știut să vii la mine ?
Te-am visat pe tine, mamă.
Pe tine și pe celălalt.
Celălalt.
Tu, vino cu mine. E timpul de culcare.
Dumnezeu binecuvântează copilul.
Mi s-a spus...
o să fim ca un bulgăre de zăpadă, la vale...
adunând pe alții, în drum spre vest.
Ți s-a spus ? De către cine, mamă ?
De Dumnezeu.
Am încercat să nu aud tot ce-mi spune Dumnezeu dar ai văzut ce a făcut.
Ai fost recrutat și tu, Nick.
Dumnezeu are degetul îndreptat înspre tine.
Și are mai multe degete.
Sunt și lucruri negre în fața celor aleși.
Negre și sângeroase.
Doamnă...
dacă acel om negru pe care îl visăm, nu este real ?
Dacă este, cum se cheamă, sperietoare ?
M-ați visat. Eu sunt sperietoare ?
Nu doamnă.
E real...
și noi trebuie să ne descurcăm cu el.
Dumnezeu nu ne explică de voința lui...
cuiva ca Abby Freemantle.
Ei ?
Nick spune...
El spune că nu crede în Dumnezeu.
Dumnezeu te-a binecuvântat, Nick, dar nu contează.
El crede în tine.
Sunt bine.
Doar mă gândeam.
Tatăl meu a avut toate astea.
Cât vezi cu ochii.
Și frații mei l-au pierdut...
bucată cu bucată, după ce tata s-a dus.
În sfârșit...
singurul loc rămas a fost cel cu casa.
Atunci mi-am spus :
"Nicio grijă, Ab. Pot avea ei restul."
"O să mă agăț de casă..."
"come what may."
și acum privește.
Uite lucrurile mele încărcate în camion.
Uită-te la mine, mă mut...
ca un vagabond ieșind dintr-un vagon de tren.
Asta vrea Dumnezeu ?
Un detectiv de gară, care vrea să te facă zob...
dacă nu mergi vioi cum dorește el să mergi ?
Oh, Iisuse !
Veniți ?
Pierdem timp.
Haide, Nick...
Ralph, așteaptă.
Bine.
Să mergem.
Boulder, venim !
Cibola !
Îți dau viața mea.
Frumos oraș de aur !
Șapte în unul. Îți dau viața mea.
E cineva aici ?
- Ce facem cu ăsta ? - Lasă-l să doarmă. Flagg îl vrea.
Unde este Flagg ?
Ești nerăbdător să-l vezi, Barry ?
Eu doar mă gândeam...
Flagg este prin apropiere. Îl așteaptă pe tipul ăsta.
Este special ăsta.
Viața mea pentru tine.
Mulțumesc Doamne, că ne-ai trecut de prerie...
și ne-ai adus aici unde începe muntele.
Te rog, ai grijă de noi în zilele și săptămânile ce urmează...
și ajută-ne să ne iubim și să îți ascultăm voia...
oricât de greu ni se va părea.
Tom ! Tommy, privește !
- Ce este, Gina ? - O paradă. Vino să vezi.
Da !
LUNA. Așa se citește "paradă".
Ajută-ne să fie adevărat, Doamne.
Ajută-ne să rezistăm.